Konstn�ren Antony Gormley, k�nd f�r sina tankev�ckande installationer p� Kivik Art, iscens�tter just nu ett uppm�rksammat projekt p� Trafalgar Square. D�r finns en tom piedestal, the Fourth Plinth, som Royal Society of Arts, d�refter Londons kommun sedan 10 �r har utnyttjat f�r tillf�lliga konstverk, best�llda fr�n ledande samtidskonstn�rer. En del kontroversiella verk har visats de senaste �ren.
Antony Gormley fick id�n att anv�nda the Fourth Plinth till en levande installation av vanliga m�nniskor i dagens Storbritannien, som en kontrast till historiens hj�ltar. Han har s�lunda utlyst m�jligheten f�r vem som helst att st� p� piedestalen en timme. Just nu sker dessa framtr�danden, 24 timmar om dygnet, och ska p�g� i 100 dagar, fram till 14 oktober. 2 400 individer kommer att delta i projektet, som heter One & Other. Samtliga filmas av Sky Arts som s�nder live p� en website dygnet runt.
Sedan ett par dagar dyker jag in med j�mna mellanrum och tittar p� the Plinthers, som dessa tillf�lliga v�rldsk�ndisar kallas. Deras uppfinningsrikedom �r stor och de flesta intar arenan med en typiskt brittisk humoristisk attityd. Somliga spelar instrument, dansar, l�ser poesi eller politiska appeller. Andra har s�nt radioprogram direkt fr�n the Fourth Plinth, n�gon har varit st�dperson och l�tit folk ringa och prata om sina problem till hennes mobil. En man med tv�tteri hade kl�tt ut sig till Superman och stod och str�k r�da sidenkalsonger, som reklam f�r sitt f�retag. �ter andra �nskar bara sitta stilla och fundera en timme.
F�r Gormley �r projektet ett uttryck f�r hur konsten s�ker bejaka en demokratisk dialog. Detta �r en levande skulptur, som londonborna �lskar att bes�ka. Och vi som inte har v�garna f�rbi London kan allts� titta in via webben.
Theresa Ben�r
[ L�gg till kommentar ] | [ trackbacks 0 ] | permalink | relaterad l�nk |
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
N�r Andreas och Kristina Hanson 2007 startade Vallbyfestivalen, �sterlens f�rsta klassiska musikfestival, med h�gt st�llda ambitioner i det kammarmusikaliska formatet, var det m�nga som undrade vad som flugit i dem. �sterlen saknar, n�rmast av tradition, organisationer f�r konstmusik - inte ens i skol�ldrarna finns m�jlighet f�r mer �n rudiment�rt ut�vande och f�rkovran f�r den konstmusikaliskt lagde musikanten eller �sk�daren.
Emellertid blev Vallbyfestivalen, som i �r presenterades i sin tredje upplaga, en framg�ng och har nu blivit n�got av en fixstj�rna p� den sk�nska musikhimlen. Sedan i fjol har man �ven f�tt viss konkurrens norrifr�n i och med Baske Classic under �verinseende av den lilla byns boulef�rening och konstmusikeminensen Sixten Nordstr�m. I �r v�xte begivenheten fr�n en till tv� konserter p� lika m�nga dagar och med all sannolikhet finns det anledning att se fram emot ett �nnu fylligare program p� strandklinterna norr om Baskem�lla n�sta �r.
Fr�gan �r inte om utan n�r dessa b�da festivaler, som b�da �ger rum i juli, kommer att b�rja inkr�kta p� varandras territorier p� ett eller annat vis. Baske Classic har satt upp som sin ambition att presentera klassiska favoriter med nya talanger, g�rna med �sterlensk f�rankring. Vallbyfestivalen � sin sida har ocks� den en popul�r ambition med repertoarer som ofta inneh�llit symfoniska klassiker som krympts f�r den runt femton musiker starka Vallby Sinfonietta och framtr�danden av mer eller mindre bem�rkta solister i v�lk�nda stycken. Man har dock redan fr�n b�rjan ocks� haft en uttalad str�van att f� med det mer obskyra i programmet. Denna har fr�mst manifesterats i de v�lbes�kta, uppskattade och konstn�rligt exemplariska nattliga konserterna i maskinhallen p� Solh�gs g�rd, d�r man f�rra �ret exempelvis presenterade Karlheinz Stockhausens halvimprovisatoriska verk Unbegrenzt l�ngt ut p� nattkr�ken.
Om man med det begr�nsade publikunderlag som trots allt f�religger f�r klassiska musikfestivaler �nd� ska f�rs�ka hitta en samexistens mellan dessa b�da v�xande begivenheter b�r man profilera sig. Kanske ligger v�gen fram�t f�r Vallby att i �n st�rre omfattning �n vad som redan g�rs fokusera p� det lite mer udda och extrema, antingen genom valet av repertoar eller genom f�r�ndring av framf�randeformen. Och kanske �r v�gen fram�t f�r Baske Classic att, liksom sin sydv�stliga storasyster, b�rja presentera konserter �ven utanf�r den ordinarie festivalperioden - d� dock f�rslagsvis inte under bar himmel.
Fredrik Fischer, medarbetare �sterlen 360�
[ kommentar 1 ] ( 12 visningar ) | [ trackbacks 0 ] | permalink | relaterad l�nk |
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
I g�r kv�ll b�nkade jag mig till ett av Avignonfestivalens huvudnummer, Sang des promesses (L�ftenas blod), av den libanesisk-kanadensiske teatermannen Wajdi Mouawad, som ocks� �r g�stande konstn�rlig ledare f�r �rets festival. En hel natts teater erbj�ds, fr�n kl 20 till 7 p� morgonen. Mouawad hade kombinerat tre separata helaftonspj�ser till en enda l�ng trilogi om minne, identitet, exil, r�tter. Det utg�r fr�n d�dsfall och handlar om efterlevande som nystar bak�t i sl�ktens blodslinjer. Bak till ett Libanon som trasats s�nder av krig. Mouawad pekar p� sv�righeten f�r individer att f�rh�lla sig till ett territorium och ett kulturellt ursprung som splittrats s� totalt av interna konflikter. Ibland �r hans scenspr�k intr�ngande, dynamiskt och dessutom roligt, ibland drar det �t patetik och en sm�rta som aldrig f�r landa i �sk�daren, d�rf�r att sk�despelarna redan har vr�lat ut den, tagit monopol p� upplevelsen.
Avignonfestivalen i �r kretsar kring krig och uppbrott i en rad upps�ttningar. Kanske inte s� muntert, men ur de stora fr�gorna v�xer oftast en djuplodande teatralitet som ocks� rymmer v�ldigt mycket hopp och framtidstro. Det �r som Doris Lessing sa i en intervju n�r hon fick Nobelpriset: M�nskligheten �r en fantastisk framg�ngssaga. TROTS alla krig och bestialiska konfrontationer, trots Auschwitz och industriellt d�dande, s� lever vi vidare. I nya generationer.
Theresa Ben�r
[ L�gg till kommentar ] | [ trackbacks 0 ] | permalink | relaterad l�nk |
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
L�ng dags f�rd mot Ragnar�ksnatt.
Anl�nde till Aix-en-Provence i dag, tog in i kloster (ett hotell i en byggnad som �r konverterat kloster fr�n 1100-talet). I kv�ll har jag varit p� Wagners G�tterd�mmerung med en internationell stj�rnbes�ttning, med inte mindre �n TRE svenska hj�ltinnor: Katarina Dalayman som en exceptionellt bra Br�nnhilde, Ann-Sofie von Otter som hennes valkyriesyster Waltraute. Och Emma Vetter som Br�nnhildes rival Gutrune.
St�phane Braunschweig heter regiss�ren (en av de b�sta franska regiss�rerna i 40-�rs�ldern) och han har tillsammans med gudaben�dat intelligente dirigenten Simon Rattle lyckats utmejsla de mytiska gestalterna med en n�rhet i uttrycken. Deras irrande i k�nslornas och maktspelens djungel f�r en kristallklar logik och �vertygande emotionell drivkraft.
Katarina Dalayman �r f�rmodligen en av v�rldens b�sta Br�nnhilde just nu. Hennes r�st har en sj�lvklar lyskraft, auktoritet och generositet. Hon �r djupt gripande i rollen, full av eftertanke och handlingskraft n�r hon egentligen f�rlorar allt som betyder n�got f�r henne. S�kert har Katarina Dalayman p� djupet byggt upp detta rollparti under Stockholmsoperans iscens�ttning av Ringen. Det var ocks� d�r som Ann-Sofie von Otter debuterade i Wagnersammanhang. Sverige fullf�ljer sannerligen traditionen att odla fram ledande Wagners�ngerskor. Inspirationen fr�n Birgit Nilsson ekar i v�ggarna.
Theresa Ben�r
[ L�gg till kommentar ] | [ trackbacks 0 ] | permalink | relaterad l�nk |
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
Zimmer Frei - ett ledigt rum. Detta �r vad kulturf�reningen Kulturum i Hammenh�g erbjuder under hela juli. �r det inte just vad m�nga av oss g�r och dr�mmer om? Ett inre eller yttre rum som �r ledigt och till�tande f�r allt det of�rl�sta skapande eller alla de tankar som inte hunnit t�nkas igenom p� allt f�r l�ng tid.
Utspelet fr�n Kulturums sida var helt prosaiskt. Charlotte Ravn och de andra ansvariga ville helt enkelt ha ledigt i juli m�nad men tyckte det var synd om deras centralt bel�gna, v�l synliga lokal skulle st� tom mitt i h�gs�songen p� �sterlen. Utan aktivitet.
De best�mde sig d� f�r att uppl�ta lokalen, gratis, �t andra kulturskapare, eller �t andra, icke konstn�rligt kreativa personer. Anybody. Och se, det blev en fantastisk respons. N�stan hela juli har bokats in, och Kulturum kommer att sjuda av workshops, utst�llningar, performance, musik och mer okonventionella tilltag, som Lilla sjukhuset (alla som vill kan f� v�rd i sex timmar) och Tillst�ndsbyr�n (alla f�r tillst�nd).
Alla som bokat in sig p� Zimmer Frei kommer att erbjuda publika evenemang gratis. F�reningens generositet har visat sig generera generositet. Felicia Konrad uruppf�r monologer i performance (11-12/7), Stina Sturesson (hon som skrev tv-serien God morgon alla barn) g�r en musikf�rest�llning med Martin Karlqvist (24-26/7), legendariske f�rl�ggaren Bo Cavefors g�r performance med Leif Holmstrand (13-14/7) osv. Se hela programmet h�r
Zimmer Frei visar hur uppd�mt behovet �r hos konstn�rligt skapande m�nniskor att f� syssla med sitt yrke, i det h�r fallet t o m utan arvode. Alltf�r m�nga projekt och id�er h�mmas och kv�vs av omst�ndliga bidragsans�kningar d�r man ska passa in i korrekta mallar, eller jakt p� l�mplig lokal och d�refter marknadsf�ring f�r att det hela ska g� ihop. Kulturums rum �r i sanning fritt. Just nu med syskonen Sweger, som gr�ver i gamla familjefoton och arvegods f�r att utreda hur man formulerar sin identitet i relation till den familj och milj� man b�r med sig inombords. En utst�llning av artefakter och texter v�xer fram i lokalen.
Bes�k Kulturum denna m�nad, och l�s Zimmer Frei-bloggen. Uppt�ck alla ov�ntat lediga rum inne i dig sj�lv.
Theresa Ben�r
[ L�gg till kommentar ] | [ trackbacks 0 ] | permalink | relaterad l�nk |
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/full_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
![](../blog/themes/default/images/stars/no_star.png)
N�sta